x
recidỹvas [lot. recidivus — grįžtantis], kurio nors (ppr. negatyvaus) reiškinio pasikartojimas po to, kai jis atrodė jau pranykęs: 1. nuteisto asmens naujas nusikaltimas po nuteisimo;
2. jau praėjusios ligos pasikartojimas sveikstant arba pasveikus.
© Tarptautinių žodžių žodynas, 1985
Jūsų pataisymai bus išsiųsti moderatorių peržiūrai, jei informacija tikslesnė/taisyklingesnė
ji bus patalpinta vietoj esamos.