x
vienok|s, vienokia pažym. įv. vienodas, toks pat: Ne visų vienokios akys, vienokia laimė. Vienas jo batas vienoks, kitas- kitoks. Nevienokie miške medžiai. vienokiai prv.: vienokius garsus vienokiai ir tariame.
Jūsų pataisymai bus išsiųsti moderatorių peržiūrai, jei informacija tikslesnė/taisyklingesnė
ji bus patalpinta vietoj esamos.